Paměť esejisty - Švanda, Pavel, 1936- (Městská knihovna v Praze, 2024)
Vzpomínkové eseje prozaika, básníka a esejisty hlásícího se generačně, programově a pocitově k autorskému okruhu spisovatelů sdružujících se kolem časopisu Tvář. Generační výpověď intelektuála hledajícího jistotu a prostor pro svobodnou uměleckou tvorbu v neklidném období politických a mocenských zvratů 2. pol. 20. stol. -"...na hranách tektonických zlomů". Jakési ohlédnutí za životem generace, která musela čelit labilitě vztahů a poměrů. Nejistotě, která poznamenala osudy národa i jednotlivců. Švanda se vrací ve svých esejích k místům svého mládí, vzpomíná na 60. léta, přátele, spolupracovníky (Tvář, Host do domu) i na své zážitky z období normalizace, kdy se musel živit manuální prací. Duchovní prázdnota doby ho přivedla k zájmu o křesťanství a křesťanskému vidění světa. V závěru se zamýšlí nad podstatou revolučních změn r. 1989 a perspektivami rodící se demokratické společnosti.