Děti Volhy - Jachina, Guzel‘ Šamilevna, 1977- (Astra (Prostor), 2020)
Oceňovaný román ruské spisovatelky s tatarskými kořeny přibližuje život a osudy povolžských Němců zhruba od roku 1916 až po jejich násilnou deportaci na počátku čtyřicátých let. Na dolním toku Volhy, kde nacházeli domov němečtí emigranti, plynou dny Jakoba Bacha. Dvaatřicetiletý učitel němčiny má nezajímavý vzhled i život, že se o něm nedá říct vůbec nic. Dokud ho statkář Grimm nepožádá, aby jeho sedmnáctiletou dceru Kláru učil německy. Lekce se konají za zvláštních okolností - dívka má zakázáno dívat se na cizího muže, proto musí být ukryta za paravánem. Klářin tichý hlas brzy naplní Bachův život. I sama žákyně začne usilovat o sblížení a prostřednictvím knih, které si vyměňují, posílá Bachovi důvěrné dopisy. Zcela odlišní, osamělí lidé se do sebe zamilují. Jejich láska však nemůže uniknout událostem, jež s sebou přinese nástup bolševiků k moci. Velká historie vstupuje do Bachova života, přiměje ho čelit hrozným zkouškám, aby dospěl v silnou osobnost, stejně mocnou jako řeka Volha, v jejíchž zákrutech prožije celý život. Nakladatelská anotace. Kráceno.