Monology k živým i mrtvým - Čepelka, Miloň, 1936- (Čas, 2016)
Názvy jednotlivých povídek jsou ukončeny otazníkem. A ptá se muž moudrý, který si však podržel mladé srdce a dětské oči. Jeho hrdinové často mluví vyčítavě, ve vzteku, ba i výsměšně - ale vždy s naléhavou touhou, aby se jejich samomluva změnila v dialog. A ten přece může vzniknout i tam, kde druhý "jen" naslouchá - nebo čte. Tedy rovněž mezi spisovatelem a čtenářem; toho přimějí k zamyšlení či "šklebku", jenž ale vzápětí roztaje v úsměv. Upravená nakladatelská anotace.